Min aehtjie säger att jag inte får prata om Tjelmetje.
Det finns mycket kunskap som inte är för allas öron.
Om fel person får veta saker kan det leda till katastrof.
Bevaka Gaavmoe-familjens kåta och rapportera om du ser nån osynlig.
–Var är Dortje? –Här. Nån har lagt stenar i vägen.
Om Dortje får hjälp att komma hem kanske flickorna hittar Tjelmetje...
–...innan det är för sent. –Tjidtjie har ju en grävmaskin.
Vi KAN ju köra den, men vi måste ha nyckeln.
–Åh, hon har ju alltid nyckeln här! –Sch!
Maggan: Tjejer, jag behöver hjälp!
Vad ni stökar ner. Mat-Olle höll på att kräkas av min matcha-latte.
Nu måste vi golva dem med världens julfrukost. Fattar ni? Chop chop!
/SUCKAR/ Jag går till vistet med Dortje. Hjälp tjidtjie.
Nej, jag stannade igår, nu är det min tur att gå med Dortje.
–Du ser inte ens honom. /NÅT TAPPAS/ –Man märker ganska lätt var han är.
Hitta grävmaskinsnyckeln. Den har gul triangel.
Eh... Dortje? Vi ska göra en kul grej i vistet. Kom.
Dortje? Var är du?
/SKRATT/ Bra. Där. Kom. Kom.
–Kommer ni? –Jag kommer.
Ja, och så en liten godis till dig.
Godis från Antaris. Mata, mata, mata.
/TELEFONSIGNAL/
Antaris spådomar och förbannelser.
–Det är Lena. Hur går det? –Jo, det går bra.
Det... Eller med vad?
De osynliga. Du är väl vid Gaavmoes kåta och spanar?
Jo... Jo, jag är här och...
Jag är här utanför kåtan och spanar. Det är jag.
Ja, vad bra. Ser du några saajvosar?
Eh... Ja, men det är några stycken här faktiskt.
En...tre..fyr...fem.
–Fem stycken. –Perfekt! Jag kommer.
Nej... Nej! Nej.
–God morgon, brorsan. Fint, va? –Är det till mat-Jocke?
–Mat-Olle. –Hur har vi råd med det här?
Han måste göra reklam för oss så jag har tagit i lite.
–Vi har ju inga pengar. –Tagga ner. Det är värt det.
Vad hade tjidtjie sagt? Fjäska för tv-kändisar för att få reklam.
–Morsan är inte här. –Nödvändigt att koka två kubik gröt.
–Jag far på jobbet. –Nå-nå.
–Är du med? –Dortje: Jaavoe.
–Maggan: God morgon! –Olle: God morgon.
–Har ni sovit gott? –Ja.
Vilken frukost! Tomtegröt, julskinka. Åh, vad gott!
–Vad känner du, älskling? –Julskinka är man väl lite trött på?
Ja... Men vi har här också. Titta.
Titta, det finns mer. Det ser jätte-super-mumsigt ut.
Det är bara att hugga in, allt ingår.
Och glöm inte såsen, för det är ju själens sås.
–Mat... –Ja, nåt sånt, ja.
Jätte-super-vackert. Vill du göra ett klipp till följarna?
Ett inlägg? Eh...
Nja... Jo, men det är ganska fint ljus. Vi kan prova.
–Så. Och så stående. –Jag står ju upp. Ska jag ligga ner?
–Mobilen – stående. –Jaha. Okej. Gud...
Förlåt! Nu ska jag se.
–Då rullar klippet. –God morgon, allihopa.
Ja, vad går upp mot enkel julskinka på en tallrik? Så som det ska vara.
–Glöm inte bort... –Ristin?
...att vara er själva idag. Så!
–Vad gör du? –Eh...
Jag letar nyckel...till...
...mixern. Jag tänkte göra smoothie.
–Mixern kan man köra utan nyckel. –Kan man?
–Gud, vad bra. –Olle: Kaffet är slut!
Kommer!
Hallå?!
Ah! He-he-he....
Vad vore vi utan kaffe? Ingenting, Maggan. Ingenting.
Nej, verkligen. Ja.
–Att-ta-ta... Ja. –Så, ja. Du...
Jag har en liten fundering.
–Du har ju konto i sociala medier. –Ja...
Skulle man kunna tänka sig ett samarbete?
Jag bjuder på gratis pangfrukost och du gör ett inlägg på din telefon–
–om hur mycket du älskar Gavmo Värdshus.
Aah... Intressant.
Eller...vad sägs som det här?
Allt blir gratis.
–Allt? –Boendet, maten, aktiviteter.
Då kan du räkna med ett inlägg som blir väldigt svårt att motstå.
–Mm... –Och mina följare är väldigt lojala.
–Och många. –Mhm. Mm. Ja.
Men...alltså...
Allt? Helt gratis?
–Vad kostar ett liftkort? –Det...
Gångra det med 321 408 följare. Där har du potentialen.
Ja... Eh...
–Eh... –Ska vi säga så?
–Härligt! Tack för frukosten. –Ja, nämen...
Absolut.
/METALLISKT KLINGANDE OCH DRÖMLIKNANDE SÅNG/
–Vad bra, där är du. –Äntligen kommer du.
–Ja... Okej. –Jag har väntat på dig.
Okej. Men nu är jag här. Vad har du sett? Är det nån osynlig?
Nej, du... De har precis gått.
–Det var en minut sen. –Kom, Dortje.
–Sch! –Stäng dörren efter dig.
Dörren! Såg du? Dörren stängdes av sig själv! Såg du?
–Ja, det är ju en pojk. –Sätt dig här.
–Det var ju pojken. –Pojken? Nej...
Det är ju en av Gavmotjejerna. Jag pratar om dörren.
Ja, det var ju pojken som stängde dörren, och nu sitter han ju där.
–Nämen... Ser du en pojke där? –Ja.
–Då måste ju det vara en osynlig! –Vadå? Ser du inte pojken?
Det är klart att jag inte gör! Det gör ju du för att du kan se osynliga.
Okej. Vad händer, då? Vad gör han?
Hallå? Hallå?!
–Vad händer? –Jag...eh...
–Va? Ja, säg. Berätta. –Jag KAN se osynliga.
Det är ju det du får betalt för!
–Är du kvar? –Dortje: Jag sitter mittemot dig.
Är det sant som jyöne säger, att allt är underbart, att maten är bättre...
–...och att ni är jätterika? –Vadå rika?
Sch! Sch...
–Rik? –Ja, men att ni har fina bilar.
–Bilar? Vad är bilar? –Det är som ett litet hus på hjul.
Man kan köra och... /DORTJE SKRATTAR/
Nej, det var ingenting. Glöm det. Vänta här. Jag ska bara hämta vatten.
Nu gick hon! Är pojken kvar?
Här. Ta det här och så fångar du in honom.
Gud i London, allt ska man behöva göra själv!
Hallå...
Lille man? Är du här?
Hej!
Kan du se mig?
Ah, okej. Ja, du pratar samiska så klart.
/DORTJE SKRATTAR/ Eller... Eh... Förstår du svenska?
–Dortje: Jaavoe. /DORTJE SKRATTAR/ –Oj! Du är på bushumör, du.
Jo... Ja, ja, ja. Vänta, ska vi se.
Här har jag om du vill...smaka.
Ja? /DORTJE SKRATTAR/
Okej. Där är du, ja.
Dortje: Hjälp! Hjälp!
Aila, hjälp! Hjälp!
Dortje! Är du här? Vad händer?
Hallå?!
Hör du mig? Hallå, är du här inne? Hallå? Dortje? Hör du mig?!
Textning: Barbro Garneij Svensk Medietext för SVT